День пам’яті преподобного Фоми Малеїна
![День пам’яті преподобного Фоми Малеїна](https://sp-ao.shortpixel.ai/client/to_auto,q_glossy,ret_img,w_409,h_502/http://newod.com.ua/wp-content/uploads/2024/07/изображение_viber_2024-07-18_14-58-13-497.jpg)
7/20 липня Православна Церква вшановує пам’ять преподобного Фоми Малеїна.
Святий Фома мав військове звання, був багатим і вирізнявся великою тілесною силою та хоробрістю. У битвах він прославився подвигами, завдяки яким його одноплемінники перемагали ворогів.
Згодом Фома, що мав велику любов до Христа, зрікся світу та життєвої суєти і прийняв чернечий постриг.
Заради Господа він добровільно прирік себе на вбогість і намагався виховати в собі смирення. Для цього він обходив монастирі та шукав настанов у преподобних отців, які відомі були своїм подвижництвом.
Пізніше Фома вирішив розпочати подвиг самітництва. Тоді вночі він побачив дивне видіння. На небі засяяв вогненний стовп і з’явився Пророк Божий Ілля, щоб показати Фомі путь у нетрі пустелі.
Так Святий прийшов на гору, що називалася Малеєю. Там він жив самотньо й спілкувався тільки з Богом, Який удостоїв його божественних одкровень та видінь.
Немає точних відомостей, де саме знаходилася згадана гора. Одні припускають, що Фома жив у Пелопоннесі, в Лаконії, де є мис Малея, інші шукають гору на острові Лесбос, де знаходиться мис із такою ж назвою, ще хтось вважає, що Святий подвизався на горі Малеон, що на східному боці Афона.
Під час мирського життя Преподобний боровся супроти видимих ворогів і перемагав їх. У пустелі він змушений був боротися проти ворогів невидимих, яких він вражав, неначе гострим мечем, невпинною молитвою.
Фома сяяв святістю та не зміг сховатися від людських поглядів. Люди довідалися про Святого, і він почав просвітлювати їхні духовні очі та допомагати тим, хто потребував допомоги.
Господь наділив Свого угодника даром звершення чудес і благодаттю зцілень. По молитві Преподобного християни зцілювалися від різних недугів, сліпці прозрівали, кульгаві починали легко ходити. Одного разу Фома помолився, і в безводному місці з’явилося джерело води.
Коли земне життя Святого закінчилося, люди почали отримувати зцілення біля його чесних мощей. При цьому одужували навіть невиліковно хворі, а біснуваті звільнялися від нечистих духів.
У якому сторіччі подвизався угодник Божий, достеменно не відомо, але очевидно, що він жив не пізніше Х ст.
Слава Богу вовіки. Амінь.
(Ще публікації – в російськомовній частині сайту N.E.W.O.D.)
[…] області, яка знаходилася на півострові Пелопонес). Священник прийняв мученицьку кончину, коли Римською […]